Scott Olsen a záhadné tajemství přírody

Autor: Hana Veselá    
Sobota, 17 Duben 2010, VašeLiteratura.cz

Příroda obsahuje nemálo tajemství, která se člověk odjakživa snaží odhalit a pochopit. Pátrá, tápe, klopýtá a doufá, že se mu snad jednoho dne odhalí celá krása tohoto úžasného mechanismu. Jednomu takovému tajemství věnuje také Scott Olsen svou knihu Záhadný zlatý řez.

Nedávno se mi dostala do rukou kniha Scotta Olsena Záhadný zlatý řez, kterou v loňském roce vydalo nakladatelství Dokořán ve své edici Pergamen, a už její název mě zaujal. Asi vás, milí čtenáři, může napadnout, co se bude řezat, jak a proč. Má to být snad zlato? Ale proč proboha? A nikoli, milí čtenáři, musím vás zklamat. Autor Scott Olsen se v této knize snaží přijít na kloub záhadě tzv. zlatého řezu, nebo-li záhadný poměr o hodnotě přibližně 1,618, který představuje jakýsi ideální poměr dvou části jednoho celku vzbuzující u člověka příjemný estetický dojmem.

Scott Olsen nás ve své útlé knížce provází od definice tohoto zlatého čísla a postupně zkoumá, kde všude se můžeme se zlatým řezem setkat. Ku podivu nás všech jej snad nachází ve všech projevech nejen přírody, ale také lidské tvorby přes hudbu, architekturu až k předmětům našeho každodenního užívání, jakými jsou např. kreditní karta, počítačové monitory nebo také formáty a rozvržení knih. Člověk se takto snaží vytvářet harmonické formy a prostředí, které naopak příroda vytváří lehce jakoby bez námahy. Hledá ideální jednotu a spojení s tímto jedním, jedná-li se totiž o poměr dvou částí nebo čísel, tak tyto dvě části nutně tvoří celek, jedno.

Autor nám svým jasným a přímým stylem objasňuje jednu z největších záhad krásy asymetrie ve světě. Tato kniha tedy není určena obdivovatelům poetického jazyka nebo zasvěcencům science fiction. Je určena každému z nás, kdo se chce dozvědět něco více o okolním světě, o člověku samotném a o principu, z kterého vzešla mnohá krásná díla lidské tvorby. Po přečtení takové knihy žádný člověk už neprojde kolem květiny nebo fotbalového míče, aniž by se na okamžik nepozastavil a nepřipadal si tak trochu jako Alenka v říši divů.

Ukázka:

„Ruský muzikolog Sabanějev v roce 1905 zjistil, že zlatý řez se projevuje zejména v kompozicích Beethovena (97% skladeb), Haydna (97%), Arenského (95%), Chopina (92%, včetně téměř celých jeho Etud), Schuberta (91%), Mozarta (91%) a Skrjabina (90%).“