Ve svitu táborového ohně

Autor: Andrej Lobotka   
Úterý, 09 Únor 2010 
VašeLiteratura

Už se vám to někdy stalo? Vsadím se, že ano. Dostali jste na starost hlouček dětí a zůstali jste úplně bezradní. Byli jste si jistí tím, že když jste vy byli malý, hrávali jste ve škole a na táboře spoustu her, ale teď jste si ani na jednu nemohli vzpomenout. A děti zatím křičí, běhají a vy víte, že na žádnou už nepřijdete.

Jaroslav Obermajer se v osmi letech stal členem skautského oddílu, který byl brzo poté zakázán. Pracoval jako ekonom a posledních patnáct let působí jako středoškolský učitel ekonomických předmětů. 

Už od roku 1981 stál v čele turistického oddílu, který vedl v duchu svého vzoru Jaroslava Foglara a zakladatele Woodcraftu E. T. Setona. V knize Ve svitu táborového ohně: Nejúspěšnější hry nejen na tábor přináší své zkušenosti a postřehy, k nimž dospěl během práce s dětmi a které nám mohou ulehčit právě podobné okamžiky.

Ihned poté, co jsem dostal do ruky tuto knihu, jsem byl zaskočen. Na obálce se vyjímala černobílá fotografie zachycující skupinu mladých lidí s jejich vedoucími sedícími v kruhu uprostřed tábora. Obrázek byl umístěn na zeleném podkladě a já si nemohl nevzpomenout na pionýrskou přísahu: „Slibuji před svými druhy, že budu pracovat, učit se a žít podle pionýrských zákonů, abych byl dobrým občanem své milované vlasti, Československé socialistické republiky, a svým jednáním chránit čest pionýrské organizace Socialistického svazu mládeže.“

Raději jsem okamžitě překontroloval datum vydání a zjistil jsem, že jsem se nespletl a v rukou skutečně držím knihu vydanou v roce 2008 nakladatelstvem Dokořán. S menší obavou jsem se pustil do čtení a po chvíli jsem zjistil, že jsem udělal správně, když jsem se nenechal odradit přebalem knihy.

Knihu si určitě oblíbí všichni pedagogičtí pracovníci, vedoucí volnočasových kroužků, organizátoři letních táborů či zkrátka rodiče, kteří nechtějí, aby jejich děti trávily všechen čas u televize či počítače, a kteří jim naopak chtějí připravit zajímavý program v přírodě.

Na stránkách knihy, kterých je dohromady přes sto čtyřicet, najdeme návody na zajímavé venkovní hry, které nejen pobaví, ale taky děti naučí mnohým věcem. Poznávat přírodu a její krásu. Naučit se věřit ostatním lidem, spolehnout se na sebe a vždy se snažit bojovat čestně a podle pravidel.

Najdeme zde jednoduché hry, které se dají hrát cestou v autě, autobuse či za pochodu. Ale objevíme i mnohem složitější na přípravu a na hraní, u kterých je zapotřebí více času, vybavení a účastníků. Je zřejmé, že některé bude možné hrát jenom jednou a pak ztratí své osobité kouzlo, ale mohou nám posloužit jako inspirace do budoucnosti pro vymýšlení vlastních her a zápletek pro ně.

Hned první kapitolu ocení ti, kteří organizují dlouhodobé tábory pro děti a nemají zatím moc zkušeností s přípravou denního režimu či pravidel pro podobné akce. Drobné postřehy však určitě rádi uvítají i ostřílení vedoucí a možná, že se přiučí, jak ještě víc zpříjemnit mladým skautům pobyt v přírodě.

Někdy by se dalo říct, že se autor pouští do vysvětlování základních pravidel pro organizování akcí pro děti, a v duchu si říkáte, že tohle přece každý ví z vlastní zkušenosti a vyplývá to z použití zdravého rozumu. Avšak možná se najdou lidé, kteří si budou vážit i těchto základních rad a nebudou je muset přeskakovat.

Jako celek bych knihu hodnotil pozitivně a odporučil bych ji všem, kteří chtějí dát svým ratolestem víc než jen hodiny strávené hraním karet či stolních her a vědí, že i v dnešním moderním světě plném počítačů a techniky bychom měli být schopni najít si své místo v přírodě.